Suomen ilmastostrategian kokonaistaloudelliset kustannukset - Juha Forsström; Juha Honkatukia (The Research Institute of the Finnish Economy (ETLA), 2001)
Suomi on yhtenä ensimmäisistä Kioton pöytäkirjan allekirjoittajamaista valmistelemassa konkreettisia toimia sisältävää ilmastostrategiaa pöytäkirjassa määriteltyjen päästörajoitusten toteuttamiseksi. Ilmastostrategian valmistelun taustaksi kunkin hallinnonalan vastuulliset ministeriöt selvittivät päästötavoitteiden toteuttamismahdollisuuksia ja kustannuksia omilla hallinnonaloillaan. Ilmastostrategian taustaraporttia varten nämä selvitykset koottiin toimenpidekokonaisuuksiksi, jotka käsittävät niin energiansäästötoimenpiteitä, investointeja uuteen energiantuotantoteknologiaan kuin taloudellisia ohjauskeinoja. ETLA ja VTT Energia arvioivat näiden toimenpidekokonaisuuksien kokonaistaloudellisia vaikutuksia Kioton sitoumuskaudella 2008-2012 teknis-taloudellisen tasapainomallin avulla. Arvioinnin tulokset esitetään tässä tutkimusraportissa. Tutkimuksen perusteella ilmastostrategian kustannusten Suomessa voidaan sanoa riippuvan ennen kaikkea siitä, millä keinoin kasvava sähkönkysyntä tulevaisuudessa tyydytetään. Laskelmien mukaan ydinvoimavaihtoehdon kokonaistaloudelliset kustannukset jäävät selvästi alemmiksi kuin maakaasuvaihtoehdon. Kokonaiskustannuksiin vaikuttavat kuitenkin muutkin ohjauskeinot. Taloudellisten ohjauskeinojen käyttö – energiaverojen korottaminen – näyttäisi olevan perusteltua, koska niiden myötä päästöjen vähentäminen olisi kustannustehokkaampaa kuin puhtaassa normiohjauksessa, jonka vaikutukset olisivat tutkituista vaihtoehdoista kielteisimmät. Verokertymän kierrätystavalla sen sijaan ei ole suurta merkitystä kustannusten kannalta. – – The Finnish government has just presented a climate change strategy to the parliament. The strategy is based on extensive surveys of the current situation with respect to greenhouse gas emissions in Finland as well as the mitigation measures necessary for meeting the Kyoto target. The costs of GHG restrictions were evaluated for comprehensive programmes of abatement measures, economic instruments, and investments in both renewable energy and cleaner, conventional electricity generation. The costs of Kyoto in Finland turn out to depend crucially on the source of new electricity capacity and, to a lesser extent, on the comprehensiveness of economic measures used in the implementation of the emission reductions. Investment in nuclear power is clearly more economical than investment in natural gas-based capacity. Energy taxes can contribute to the cost-efficiency of abatement, and CAC policies turn out to be the most costly strategy. Various revenue-recycling schemes were also studied but they were found to make a very small difference in the macroeconomic costs of abatement.
Keywords: 330; Klimaveränderung; Umweltpolitik; Energiesteuer; Finnland